”Gör om och gör rätt inom äldreomsorgen!”
Se till att äldre garanteras god vård efter behov på samma villkor som andra inom sjukvården. Se till att kommunerna anställer läkare på landets äldreboenden, skriver Peter Örtwall.
![Peter Örtwall.](https://images.lomediehus.se/app/uploads/sites/5/2020/12/10085832/peterortvall-2.jpg?auto=format&crop=faces&facepad=10&fit=crop&q=50&w=608)
Peter Örtwall.
Det är smärtsamt att se och höra den procentuellt höga andelen ”äldreäldre”, boende på Sveriges äldreboenden som dött på grund av covid-19.
Det har skyllts på dålig kunskap och brist på skyddsutrustning. Det i sin tur kan bero på en betydligt mer genomgripande och strukturell orsak. Man får gå tillbaka till 1992-94. Då den så kallade Ädelreformen genomfördes. Det var dåvarande socialminister Bengt Westerberg (Folkpartiet) tillsammans med statsminister Carl Bildt (Moderaterna) som initierade och genomförde reformen.
Innan 1992 fick allvarligt sjuka äldre sjukvård på sjukhem, som tillhörde landstingen. Det handlade ofta om 4-bäddsalar, eller till och med 8-bäddsalar. Den så kallade långvården. Den personliga integriteten var i stort obefintlig med endast tillgång till en garderob för personliga tillhörigheter och kläder. Detta var ett ovärdigt sätt att bo kanske flera år av sin sista tid i livet.
Det var också meningen att kommunerna skulle anställa läkare, men de protesterade bland annat genom Läkarförbundet mot detta. Läkarna var oroliga för att få sämre löner och arbetsvillkor som anställda i kommunerna.
Ädelreformen skulle garantera äldre i behov av vård och omsorg ett eget rum på ett äldreboende där det också skulle erbjudas sjukvård. Sjukhemmen överfördes till kommunerna och gjordes om till äldreboenden. Kommunerna fick också rättighet att anställa sjukvårdspersonal genom en ändring i Hälso- och Sjukvårdslagen. Äldre skulle få sjukvård där de bodde. Kommunerna anställde sjuksköterskor för att ansvara för medicindelning och annat inom sin kompetens.
Det var också meningen att kommunerna skulle anställa läkare, men de protesterade bland annat genom Läkarförbundet mot detta. Läkarna var oroliga för att få sämre löner och arbetsvillkor som anställda i kommunerna. Arbete i äldreomsorgen hade också lägre status.
Det här ledde till att det ofta kom olika läkare till de äldre på äldreboendena. Ingen hade en helhetsbedömning utan respektive läkare skrev ut mediciner utifrån den egna bedömningen.
Med Ädelreformen skulle kommunerna också betala den äldres sjukhusvistelse till landstingen när sjukhusvården översteg fem dygn. Det är klart att dessa regler ledde till återhållsamhet med remisser av äldre sjuka till sjukhusvård, eftersom det kostade kommunerna mer än tidigare.
När så covid-pandemin kom var detta ett inarbetat system – man skickar inte äldre från äldreboenden till sjukhus för vård mer än i särskilda undantagsfall.
När så covid-pandemin kom var detta ett inarbetat system – man skickar inte äldre från äldreboenden till sjukhus för vård mer än i särskilda undantagsfall. Eftersom inga läkare jobbar på äldreboendena kunde de inte initiera smittskydd eller övervaka de äldres tillstånd. De kunde inte ge adekvat behandling i rätt tid eller ha kontroll över smittspridningen.
När IVO, Inspektionen för vård och omsorg granskade smitthanteringen på äldreboenden konstaterade de att många läkarordinationer under pandemin skedde över telefon utan undersökning och individuell bedömning. Behandlingsåtgärderna var i många fall palliativ vård, vilket innebär att sjukvårdsinsatserna inneburit ”dödshjälp” genom förhöjd morfindosering. Detta kan vara en del av förklaringen till de omfattande dödstalen på äldreboenden. Det betyder att så kallade barmhärtighetsmord har utförts istället för adekvat individuell behandling.
Den generation som varit med att bygga upp välfärden i Sverige förnekas en god vård, som andra i samhället. Det är ett svek och en skam av historiska mått.
Den generation som varit med att bygga upp välfärden i Sverige förnekas en god vård, som andra i samhället. Det är ett svek och en skam av historiska mått. Covid-pandemin har fått förödande konsekvenser för de ”äldreäldre”, deras anhöriga och personalen som tvingats arbeta utan tillräckliga resurser att behandla och lindra svårt sjuka patienter.
Det är hög tid för socialminister Hallengren att göra om och göra rätt! Se till att äldre garanteras god vård efter behov på samma villkor som andra inom sjukvården. Se till att kommunerna anställer läkare på landets äldreboenden.