”Klart vården påverkas av låga anbud”
Jag är en av dem som larmat om förhållandena på Attendos boende Långbroberg. Om obemannade avdelningar och hungriga vårdtagare. Man behöver inte vara kärnfysiker för att räkna ut att vården påverkas av låga anbud, skriver undersköterskan Maria Norstad Pantén.
![](https://images.lomediehus.se/app/uploads/sites/5/2021/06/14114059/debattattendo.jpg?auto=format&crop=faces&facepad=10&fit=crop&q=50&w=608)
Undersköterskan Maria Norstad Pantén har larmat om problem på Attendo Långbroberg. Bilden föreställer ett annat boende.
En tanke som slagit mig är hur det kunde bli så fel? Kommuner låter privata aktörer ta över ansvaret för äldreomsorgen och vårdjättarna slåss om att lägga sig lägst i bemanning och därmed också vinna upphandlingen.
Attendo är ett exempel på det. Jag arbetar på ett boende – Attendos Långbroberg – och var en av dem som larmade om förhållandena på boendet i Expressen i förra veckan. Det handlar om hela avdelningar som är obemannade på natten, vårdtagare som får lägga sig för natten på eftermiddagen och som går hungriga för att de inte får tillräckligt mycket mat.
Man behöver inte vara kärnfysiker för att kunna räkna ut att vården påverkas av låga anbud och låg bemanning. Lägger man sig lågt i heltidsbemanning för att vinna avtalet på uppdrag av kommunen så har man redan där felat.
Arbetsuppgifter maximeras, allt för att spara pengar och därmed kunna ta ut högre vinster i bolagen. De som får betala priset är personalen, och tyvärr ytterst våra vårdtagare.
Personalen inom vård och omsorgsarbete sliter som slavar, ofta med en underbemanning då det ibland sätts i system att inte sätta in vikarier vid sjukdom. Arbetsuppgifter maximeras, allt för att spara pengar och därmed kunna ta ut högre vinster i bolagen. De som får betala priset är personalen, och tyvärr ytterst våra vårdtagare.
Personalen har i det närmaste inhumana scheman där tid för återhämtning ges litet utrymme. Till det en låg lön. En lön som inte går att leva på vilket gör att många har extrajobb vid sidan av.
När jag utbildade mig till undersköterska för snart 45 år sedan var det ett yrke att vara stolt över. Vi hade många medicinska arbetsuppgifter och skillnaden mellan sjuksköterskor och undersköterskor var ej stor. Vi jobbade ihop och kompletterade varandra.
Det var länge sedan och inom äldreomsorgen krävs nu ingen utbildning trots att det efterfrågas i anställningsannonserna. Du behöver ej heller kunna prata eller uttrycka dig i svenska språket. Och även om vi är evigt tacksamma för våra utrikesfödda kolleger så är jag övertygad om att våra vårdtagare vill kunna förstå och göra sig förstådda.
Girigheten hos bolagsjättarna går ut över dem vi ska vårda och skydda. Om man ska dela ut bonusar ska de delas ut bland den personal som sliter ut sina kroppar för att ge vårdtagarna en värdig vardag.
Man räknar med att det kommer att behövas tiotusentals undersköterskor i kommunerna de kommande tio åren då vår befolkning blir äldre och äldre. Samtidigt gapar stolarna på vårdutbildningarna tomma. Om inget görs nu är katastrofen ett faktum.
Det måste satsas på personalen, löner måste höjas, bemanningen utökas och vi behöver humana scheman och arbetsvillkor. Externa arbetsuppgifter som städning bör läggas på städpersonal. Ja, listan kan göras hur lång som helst. Men sist men inte minst, sluta upp med vinster i vården.
Girigheten hos bolagsjättarna går ut över dem vi ska vårda och skydda. Om man ska dela ut bonusar ska de delas ut bland den personal som sliter ut sina kroppar för att ge vårdtagarna en värdig vardag. Återigen, hur kunde det bli så fel?